Gå tilbake til plassene deres, og fest sikkerhetsbeltet.
Vi får litt turbulens.
Begge motorene har havarert.
Skipet styrter. Julen er avlyst.
Vi når atmosfæren nå.
-Hold skipet plant! -Jeg ser jo ingenting!
-Hva er det der? -Skyer?
Hva slags skyer?
-Sender du et nødsignal? -Det er ikke jeg.
STED: BRYLLUPSSUITEN
Hvem er i bryllupssuiten?
-Jeg tilkalte hjelp. -Hvem er du?
-Han kommer! -Og hva har du på deg?
-Det har ikke noe å si. -Bor du i bryllupssuiten?
Amy! Det sluttet å blinke. Betyr det at han kommer?
-Bryllupssuiten? -Å, klærne...
-Det er bare litt morsomt. -Hold kjeft!
80 % av skroget er skadet.
-Kommer han, eller må lampa byttes? -Han kommer.
-I siste øyeblikk. -Uten omløpsbane er løpet kjørt.
Jeg har ingen holdepunkter å fly etter.
Kom igjen, Doktor.
Noe smått nærmer seg.
Ikke kom for sent!
Innkommende melding fra skipet.
KOM NÅ, POND...
-Hva betyr det? -Det er jul.
I enhver verden der det finnes mennesker,-
-i den dypeste delen av vinteren, nøyaktig midt på vinteren,-
-stanser alle opp, snur seg rundt og klemmer hverandre.
Som for å si: "Bra jobba, alle sammen."
"Vi er halvveis gjennom mørket."
På jorden kalte vi dette for jul.
Eller vintersolverv.
I denne verdenen kalte nybyggerne det for Krystallfesten.
Vet du hva jeg kaller det? Å vente seg noe gratis!
Sir. Mr Sardick, vi ber bare om en dag.
Bare slipp henne ut i julen.
-Hun elsker julen. -Så hun gjør det, ja. Nettopp.
Hallo? Våkne.
Det er jul.
Vet dere hva? Hun virker ganske kjølig i forhold til dette.
Det var morsomt.
-Hun er frosset ned. -Hun er hva?
Hun er i isen. Hun hører deg ikke.
For en smart liten gutt.
Dere må være veldig irriterte. Hvor mye?
4500 gideon, sir.
Dere lånte 4500 gideon. Lille frøken Jul er min sikkerhet.
Vi ber ikke om å få henne tilbake, bare i julen.
-Sir, det er...presidenten. -Si at jeg er opptatt.
Vel. Hvor var vi?
Nettopp. Hun er søt, datteren din. Kanskje jeg bør beholde henne.
-Hun er ikke datteren min. -Det er søsteren min.
Hun valgte isen da familien var i trengsmål.
Unnskyld, sir. Et skip sitter fast i skyene. Vi må la det lande.
-Ellers? -Vel, ellers styrter det, sir.
Det er jo en slags landing.
Det er fra jorden, sir. Over 4000 livsformer om bord.
-Ikke hvis vi venter. -Du kan ikke la det styrte.
Sier hvem?
Gi meg den.
Vi er allerede overbefolket. Inger flere mennesker tillates her.
Jeg bestemmer ikke.
Eller forresten... Det gjør jeg.
Vel, dere fattige tiggere.
Gå hjem, og be om et mirakel.
Ja! Jøss. Beklager.
Julaften på et tak, så en skorstein og tenkte: "Hva faen".
Rolig. Tjukken kommer senere. Jeg sjekker bare skorsteinene.
Ja...
Fin størrelse, bra trekk.
-Tjukken? -Julenissen.
Jeg kaller ham Jeff.
-Julenissen finnes ikke. -Nei vel?
Jeg og julenissen i Frank Sinatras jakthytte i 1952.
Han i bakgrunnen er Albert Einstein. Vi tre sammen. Pass opp.
Ok?
Ikke mist troen. Unngå "svartelista".
Hva er dette? Stor blinkende lysgreie. Den lokket meg hit.
Denne store blinkende lysgreia er koblet til spiret, ikke sant?
Den styrer himmelen. Teknisk sett styrer den skyene,-
-som teknisk sett ikke er skyer, men små ispartikler.
-Isskyer. Herlig. Hvem er hun? -Ikke noen viktig.
Ikke noen viktig?
Helt utrolig! I løpet av mine 900 år i tid og rom-
-har jeg aldri møtt noen som ikke var viktig.
Denne konsollen kan redde skipet, ellers spiser jeg hatten min.
Om jeg hadde hatt en. Jeg spiser noens hatt, hvis den ikke brukes.
Dette funker ikke!
Kontrollene er isomorfe og adlyder kun meg.
Løgnhals. Isomorfe. Noe slikt finnes ikke.
-Kontrollene er isomorfe. -Denne himmelen er min.
Min familie temmet den. Jeg eier den.
Temmet den. Hva betyr det?
Det betyr at jeg er Kazran Sardick.
Hvordan kan du ikke vite hvem jeg er?
Tja... Jeg kjeder meg raskt, antar jeg.
-Jeg trenger altså din hjelp. -Bestill time.
4003 personer står fast i skyene dine. Uten din hjelp dør de.
Ja.
-Du trenger ikke la det skje. -Nei, men slik blir det. Ha det.
Oi, så tøff du ble.
Jeg lar ikke 4003 personer dø. Hvor plasserer det deg?
Hvor?
-Nr 4004. -Er det en slags trussel?
Hva som enn skjer, skal du huske at du forårsaket det.
Ja, ja. Før ham vekk herfra.
Prøv å finne noen morsomme fattige neste gang.
-Nei, hold opp! -Du kan bare våge deg!
Før ham ut herfra! Før den stinkende familien vekk!
Vi går nå!
Hva er det du vil ha?
Et enkelt liv. Men du slo ikke gutten.
-Neste gang gjør jeg det! -Nei, det gjør du ikke. Hvorfor?
-Hva har jeg oversett? -Forsvinn! Forsvinn herfra!
Stolene naturligvis. Så dum jeg er.
Portrettet bak meg er av faren din. Stolene er snudd vekk fra bildet.
Du er ubekvem når han ser deg. Det er juletre på bildet. Ikke her.
Du er redd for å være som ham. Det er du ikke. Vet du hvorfor?
Fordi du ikke slo gutten.
-God jul, mr Sardick. -Jeg hater julen!
-Det burde du ikke. Den er som deg. -Hva? Hva mener du?
Halvveis gjennom mørket.
Før henne ned til de andre! Og rydd opp her!
Alt sammen er off-line!
-Har du en plan ennå? -Ja.
-Lyver du? -Ja.
-Ikke behandle meg som en idiot. -Løy han?
Nei, nei.
Jeg har funnet maskinen som åpner skyene, så dere kan lande.
-Glimrende! -Men jeg kan ikke styre maskinen.
Jeg traff mannen som kan det. Han hater meg.
-Jeg var meg selv. -Selvsagt.
Sir, jeg har aldri sett noen trosse Sardick. Gud velsigne deg. God jul.
-God jul. Unnskyld. Opptatt. -Gå inn, sir.
Tåka er tett. Det er utstedt fiskevarsel.
Du vet hvordan de er når de er sultne.
Det er mr Sardicks feil. Han slipper dem gjennom når han er sur.
Takk. Gud velsigne deg, sir.
Fisk?
Vi har under en time på oss. Hva skal vi gjøre?
-Fisk... -Unnskyld. Hva sa du?
Fisk som kan svømme i tåka.
-Jeg elsker nye planeter. -Ikke bli distrahert.
Hvorfor skulle folk være redde for dere småtasser?
Dere er jo bare små og søte fisker.
Men fisk i tåka så skydekket...
Vær forsiktige der oppe!
Takk. Det var rett før det gikk galt. Vi har en knapp time på oss!
Jeg vet det.
-Doktor? Hvordan kommer vi herfra? -Vent litt!
Kan ikke bruke TARDIS. De kan bare lande om en slem mann våkner.
-Jeg hører deg ikke. Synger noen? -En julesang.
-Hva? -En julesang.
-Hva? -En julesang!
Doktor?
-Kazran Sardick... -Doktor!
God jul, Kazran Sardick.
Hei. Jeg heter Kazran Sardick.
Jeg er 12 1/2. Dette er soverommet mitt.
Dette er mitt hemmelige prosjekt.
Kun for mine øyne. God jul.
Kazran! Kazran!
Kaz... Hva gjør du? Hva gjør du?
Jeg har advart deg mot dette. Dumme, idiotiske unge!
-Jeg vil filme fiskene. -De er farlige!
-Jeg vil bare se dem. -Du er for ung.
Alle på skolen har sett dem.
Nå holder det. Snart synger du vel for dem også.
Sang funker. Jeg har sett det. Fisken liker sang.
-Det er uvesentlig hva fisk liker. -Folk sa at vi ikke må være redde.
-De er ikke interessert i oss... -Ikke hør på dem! Hør på meg!
-Unnskyld, far. -Dette er mitt hus!
-Det er ingen fare. -Hva har du gjort? Hva er dette?
Jeg fant den på en gammel enhet. Bildekvaliteten er nok litt dårlig.
Ikke noe å poeng å ringe. Tjenerne dine har sluttet.
De vant i lotteriet helt på likt, og det var flaks.
-Det finnes ikke noe lotteri! -Som jeg sa: Flaks!
Det er varslet tåke i kveld. Hold vinduene stengt. Forstår du?
-Hvem er du? -I kveld: "Forgangne julers ånd".
Mrs Mantovani passer deg i kveld. Bli her til hun kommer.
Forstår du? Forstår du?
Fikk du noensinne se en fisk da du var barn?
Hva betyr det for deg?
Se hva det betydde for deg.
Jeg gråt hele natten. Jeg lærte livets mest verdifulle lekse.
-Som er? -Ingen kommer.
-Kom deg ut av mitt hus! -Greit. Men jeg kommer tilbake.
Langt tilbake.
Veldig langt tilbake.
Ser du? Tilbake!
-Hvem er du? -Doktoren. Din nye barnevakt.
-Hvor er mrs Mantovani? -Hun vant i lotteriet.
Det finnes ikke noe lotteri!
-Det finnes ikke noe lotteri. -Jeg vet det!
Hvorfor kom du inn gjennom vinduet?
Klatrer jeg ut, ville jeg gått i feil retning.
-Mrs Mantovani er alltid barnevakt. -Ting forandrer seg.
Eller hva?
Forgangne juler.
-Hvem snakker du med? -Deg.
Fortiden din, og minnene dine, kommer til å bli forandret.
-Jeg skjønner ikke. -Om jeg kunne sett ansiktet ditt...
Men det skjedde aldri!
Men det gjorde det.
Soverommet ditt. Supert. Vi skal ikke se under senga.
Et stort skap! Jeg elsker skap.
Det er noe som heter ansikts- edderkopp. Lite hode, spindelbein.
Den kryper opp langs baksiden av soveromsskap.
Det burde jeg ikke ha sagt.
Skal vi spise chips og snakke om jenter? Det har jeg aldri gjort.
-Jenter? Eller hva? -Er du virkelig en barnevakt?
Jeg er universelt anerkjent som en moden og ansvarsfull voksen.
Det er bare masse bølgete linjer.
Endelig en for stor løgn.
Jeg er ingen ordentlig barnevakt, men du vil ha meg likevel.
Hvorfor det? Hva er så spesielt med deg?
-Har du sett "Mary Poppins? -Nei.
Bra. Det var en elendig sammenligning.
Fisker i tåka og skyene. Hvordan ble kjedsomhet oppfunnet?
Faren min finner opp en maskin for å kontrollere skydekket.
"Temme himmelen", sier han.
Fiskene kan komme ned hit, men bare når vi tillater det.
-Ja. Jeg har sett maskinen hans. -Hva? Det kan du ikke ha gjort.
Temme himmelen... Menneskene finner alltid det kjedelige alternativet.
Vil du se en fisk? Vi kan gjøre det.
-Skal du ikke si at det er farlig? -Vi er jo gutter!
-Hva sier gutter når de møter fare? -Hva da?
Mamma.
-Finnes det ansiktsedderkopper her? -Nei, ikke på denne tiden av natta.
De sover i madrassen din. Hvorfor er du så interessert i fisker?
-Fordi de er skumle. -Bra svar.
-Hva slags sløyfe er det? -En kul en.
-Hvorfor er den kul? -Svar meg ærlig om fiskene.
På skolen min...
Under den siste tåka revnet et nett, og de angrep.
Det var mange av dem. En hel stim.
Ingen ble skadet, men så mange har det aldri vært her.
-Ble du redd? -Jeg var ikke der.
-Jeg var syk hjemme. -Flaks for deg.
Ikke flaks?
Det er det eneste folk snakker om. "Dagen da fiskene kom."
Alle har en historie å fortelle.
Men ikke du.
Jeg skjønner.
-Hvorfor filmer du? -Følger du med på skolen?
-Hva mener du? -For du følger ikke med nå.
Nå husker jeg det.
Du må ikke, Doktor!
-Er du sikker? -Stol på meg.
Hør her! Øynene på sløyfa. Jeg har den på og bryr meg ikke.
-Stol på meg. -Ja.
Derfor er den kul.
Hei, fisk.
Nå skal vi se...
Interessant.
Krystallisk tåke, altså?
Som kanskje har litt elektrisk ladning.
Er det slik du flyr, lille fisk?
-Hva slags type er det? Får jeg se? -Vent lite.
-Er den stor? -Nei. Det er bare en liten en.
Vel, lille venn... Hva spiser du?
Hvor liten?
-Kan jeg komme ut? -Nei, nei.
Du bør kanskje bli der inne en stund.
-Hvilken farge har den? -Stor. Stor farge.
-Hva skjer? -Hvis vi ser positivt på saken:
Nå har du en historie å fortelle. Og jeg vet hvordan tåka fungerer.
Det vil hjelpe meg å redde mange liv.
Og spennende målinger på skru- trekkeren når haien slipper den.
Ikke heng deg opp i den haien!
Har den dratt sin vei?
Hva gjør den?
Hva heter det når man ikke har føtter og skal ta sats?
Nei!
Den vil spise oss.
Den vil spise oss! Den vil spise oss!
-Skal den spise oss? -Eller vi den. Men dårlige odds!
Den sitter fast!
Hadde jeg hatt skrutrekkeren, kunne jeg bedøvet haien.
Hvis vi ser det fra den positive siden...
Skrutrekkeren er innen rekkevidde. Gode odds, siden haien sitter fast.
Jeg har to forsøk, så er det du. To armer, to forsøk. Greit...
Geronimo. Opp med kjeften!
Hva gjorde den store fisken deg? Den svelget halve deg.
Hvilken nytte har jeg av en halv skrutrekker? Store, stygge fisken.
Doktor?
Jeg tror hun er døende.
Halve skrutrekkeren er inni henne, men du har nok rett.
De overlever neppe lenge utenfor skyene. Bare kortere jaktturer.
Kan vi ikke få den opp dit igjen? Jeg ville ikke drepe den.
Hun prøvde å spise deg.
Hun var sulten.
Jeg beklager. Jeg kan ikke redde henne.
Jeg kan få henne opp, men hun overlever ikke reisen.
-Vi trenger noe livsoppholdende. -En fryseboks? Ok.
Å, et tre!
-Hva er dette? -Befolkningsoverskuddet.
Det er det faren min kaller det.
-Den vrir seg ikke. Hvorfor ikke? -Hva er koden?
7258.
-Jeg vet ikke. -Det er alarmer overalt.
Jeg trenger koden!
7258.
Jeg får ikke vite den før jeg er eldre.
Akkurat hva jeg trengte. Takk.
7258!
7258.
-Det er fisk her også. -Ja, men bare små.
Huset er bygd på en tåkesjø. Slik kan pappa fryse ned menneskene.
Alle er fulle, men vi kan låne en.
Ja, denne.
-Hei igjen. -Kjenner du henne?
Hvorfor hun?
Er hun viktig?
Hun har ingenting imot det. Hun elsker fiskene.
Jeg er Abigail Pettigrew. Jeg verdsetter mr Sardicks vennlighet.
Hun begynner snart å snakke om fisker.
Jeg kunne ikke gjort dette uten sjenerøsiteten til-
-filantropen og de fattiges beskytter, mr Elliot Sardick.
Jeg er også omgitt av fisker, magiske fisker.
Hvorfor er de her?
-Hva er alt dette til for? -Pappa låner ut penger.
Han tar et familiemedlem som... Han kaller det sikkerhet.
Din far er en vanskelig mann å elske.
Men det vet du sikkert.
Jeg er ikke alene, og jeg kjenner fred.
Hva er galt?
Halve skrutrekkeren vil repareres og varsler den andre halvdelen.
-Den andre halvdelen er i haien. -Ja...
Det høres ut som hun har våknet.
Ok... Den har kurs mot skrutrekkeren.
Løp!
-Det skyldes selvsagt ikke sangen. -Jo. Fiskene elsker sang.
Tonene skaper deltabølger i tåka. Au! En fisk beit meg.
Hold kjeft, da!
Det er slik maskinen styrer skyene. Skyene er iskrystaller.
Får man dem til å vibrere på riktig frekvens... Au!
-Hvorfor biter de? -Fiskene liker sang. Hold kjeft!
Ok.
-Den er større på... -Innsiden.
Fargen flytter veggene bakover. Hai i boks! Klar!
Abigail...
-Dette er fantastisk! -Nei, det er bare transport.
Jeg har det fantastiske...
Her ute.
Kom igjen! La oss slippe ut haien.
Se når hun flyr av gårde!
Abigail, dette nummeret... Hva betyr det?
-Det gjelder meg, ikke fiskene. -Ja, men hvordan?
Du er doktor, sier du. Er du en av mine?
Trenger du en doktor?
-Dessverre. Tiden er ute. -Hvorfor?
Det er nesten juledag.
-Hvis du vil hilse på meg igjen... -Hvis jeg er i nabolaget...
Han kommer hver julaften. Det lover han.
Nei, jeg...
-God jul! -Doktor!
-Hva skal vi gjøre? -Doktoren har en kjempeplan.
-Du er gal. Dette funker aldri. -Ikke tenk "hai". Tenk "delfin".
-En hai er ikke en delfin. -Nesten. Du tar feil, for...
-Hold kjeft. -Den kan være hvor som helst.
-Kommer den virkelig? -Ikke en sjans i havet. Umulig.
Bortsett fra i julen.
-Hvordan kommer vi oss tilbake? -Jeg vet ikke !
Se!
-Beste julaften noensinne. -Til neste.
Nye minner. Hvordan kan jeg ha nye minner?
-God jul! -Doktor!
-Hvor skal vi denne gangen? -Har jeg noen gang nevnt...
-God jul! -Doktor!
God jul!
Kazran.
Du har vokst.
-Ja. -Og nå rødmer du.
-Unnskyld. -Det gjør ingenting.
-Hvor skal vi denne gangen? -Velg en julaften. Jeg har alle.
Kan jeg komme med et ønske?
Naturligvis.
Denne.
Takk, elskling.
-Hvem er de? -Familien hennes.
Damen er søsteren hennes. Vi møttes da hun var...eldre.
Abigail gråter.
Ja.
Når jenter gråter, skal man snakke med dem da?
Jeg har ingen anelse.
Min søsters familie.
De er så lykkelige.
-De ser veldig fattige ut. -Man kan være lykkelig likevel.
Så hvorfor er ikke du lykkelig?
Fordi dette er det livet jeg aldri kan få.
Hvorfor ikke ?
Jeg tror du rødmer igjen.
Kom inn!
Velg et kort.
-Hver julaften? Jeg forstår ikke. -Samme her.
Husk kortet, og legg det tilbake. Ikke la meg se det.
-Så det slik ut i fjor? -Det trenger ikke være helt likt.
Jeg begynner på nytt. Hjelp meg, Kazran.
-Er det Sardicks sønn? -Han er ikke som faren sin.
Faren hans behandler alle som fe. Han kommer til å bli likedan.
Nei. Han er annerledes.
-Kløver tre. -Nei.
-Sikker? Jeg er god på korttriks. -Feil kort.
-Selvsagt. For det var ruter sju. -Nei.
Slutt. Du gjør det feil.
-Jeg ser ham iblant. Ingen venner. -Han har meg.
Så mange julaftener... Du besøkte oss aldri.
-Jeg er her nå. -Så bli her da.
Ligg over til i morgen. Spis julemiddag med oss.
Jeg kan ikke.
Da så.
Julemiddagen er avlyst, for søsteren min nekter å komme.
Isteden har vi den i kveld.
Tre, to, en, trekk!
-Hvordan gjorde du det? -Kortet ditt, skulle jeg tro.
Nei.
Hold kjeft.
God jul.
-God jul. -God jul.
-Beste julaften noensinne. -Til neste.
Den gleder jeg meg til. Nå vil jeg si god natt til Kazran.
Kom igjen, da.
Ja visst. Unnskyld. Da går jeg. God natt.
Lykke til... God natt.
Unnskyld.
Doktor, jeg tror hun har tenkt til å kysse meg.
Jeg tror du har rett.
Jeg har aldri kysset noen. Hvordan gjør jeg det?
Vel... Prøv å være nervøs, klønete og skjelven.
Du kommer til å være det, så sats på det. Kom igjen nå!
-Nå? Skal vi kysse nå? -Kazran...
Eller gå på rommet ditt og designe skrutrekkeren. Ikke gjør som jeg.
California 1952
Abigail? Kommer du tilbake?
Doktoren skal synge duett med Frank.
Abigail.
Hva er det?
Jeg har noe jeg må fortelle deg.
Noe ille?
Veldig ille.
Hva er det?
Sannheten.
Vi må stikke fort. Jeg kom til å forlove meg med Marilyn Monroe.
Hvordan kan du holde på slik? Puster du gjennom ørene?
Hallo! Hun har bestilt kapell, og bilen venter. Dette skjer nå!
Fint. Ok. Takk. Da får jeg vel dra og gifte meg.
Vi får se hvor godt du liker det.
Marilyn, hent kåpen din!
-Hva skal vi gjøre? -Det er ingenting vi kan gjøre.
God natt, Abigail.
God natt, Kazran.
Nok en dag, nok en julaften. Vi ses om et øyeblikk...om ett år.
Doktor?
-Kan vi ikke la det være? -Hva da?
Dette. Hver julaften. Det begynner å føles gammelt.
-Gammelt? -Julaften er jo for barnas skyld.
Jeg skal jobbe med far, fokusere på det. Få kontroll over skydekket.
Jeg visste ikke at jeg kjedet deg slik.
Det er ikke din feil. Ting forandrer seg.
Ikke så mye som jeg hadde håpet.
Kazran...
Jeg trenger en ny en uansett.
Faen eller...
God jul. Hvis du trenger meg, aktiverer du den. Jeg hører deg.
Jeg kommer ikke til å trenge deg.
Hva har skjedd? Hva er det du ikke forteller?
Og Abigail?
Jeg vet hvor jeg finner henne.
Ja.
Nok en julaften, Kazran.
Men en veldig spesiell en. Den er ferdig. Se på den!
Lydbølger. Så enkelt!
Vi kan styre skyene, tåka, fiskene...
-Hvorfor styre fiskene? -Folk er som fe.
Vil man styre feet, må man styre dem som jakter på dem.
Hva skal det uttrykket bety? Se hva jeg gir deg.
Himmelen. Og alt under den.
Kun du og jeg kan styre den. Planeten er vår.
Ha meg unnskyldt, far.
Ja, hva er det?
Herr president, vi har snakket om dette.
Det styrter ikke på huset mitt, så jeg trenger ikke bry meg.
Ja, jeg vet det. 4003.
Men som en gammel venn forklarte utførlig: Livet er urettferdig!
-Hei. -Hvem er du? Hva gjør du her?
Trodde du det var over? Jeg er "Denne julens ånd".
Ånd? Kledd slik?
Ikke stirr på kjolen.
-Du ble forvandlet til en romer. -Jeg kan også gjøre dette.
Gjøre hva? Hva snakker du om?
De er hologrammer, akkurat som jeg.
-Hvem er de? -De i skipet, som du vil la dø.
-Hvorfor synger de? -For sine liv.
Hvem av dem er Abigail?
-Doktoren fortalte. -Gjorde han?
-Du kjenner jo Doktoren. -Jeg har aldri møtt ham før i dag.
-Det virker som jeg kjenner ham. -Bare du kan la skipet lande.
Han prøvde å gjøre deg til et snillere menneske.
-Han prøvde å gjøre det snilt. -Han har forandret hele livet mitt.
-Tiden kan gjøres om. -Hils ham fra meg:
Mennesker kan ikke gjøres om.
-Er det Abigail? -Jeg ville aldri kjent henne-
-om ikke Doktoren hadde forandret livet mitt til å passe ham.
-Er ikke det bra, da? -Nei.
Hvorfor er hun her ennå? Du kan slippe henne ut når som helst.
Når som helst. Når jeg vil.
Så hvorfor gjør du ikke det?
Dette er hva Doktoren gjorde med meg.
Abigail var syk da hun ble frosset ned. Nær ved å dø.
Jeg antar at hvilen i isen hjalp henne.
Men hun har brukt opp tiden sin.
Alle julaftenene med meg...
Jeg kan slippe henne fri når jeg vil.
Og hun ville leve én eneste dag.
Så si meg, Denne julens ånd, hvordan velger jeg hvilken dag?
Jeg beklager. Det gjør jeg virkelig.
Men hun har faktisk mer tid enn alle oss på skipet.
-Bra! -Rory, utvid strålen!
Hvordan havnet jeg her?
Det gjorde du ikke. Du er hologram og skal få se hvordan alle dør.
Syngingen... Hva er det? Jeg forstår ikke.
Doktorens idé. Det resonnerer i iskrystallene. Fiskene liker det.
Han trodde det ville stabilisere skipet. Men det funker ikke.
-Så hvorfor fortsetter de å synge? -Fordi vi ikke har fortalt dem det.
Du har visst en maskin som styrer skydekket.
Hvis du slipper oss, kan vi lande. Ingen må dø.
-Alle må dø. -Ikke i kveld.
I kveld duger like bra som alle andre kvelder.
Hvordan velger man?
- Doktor? - Ja?
- Hører du dette? - Jeg hører.
Er han her? Hvor er han?
Doktor!
Jeg beklager.
-Jeg visste det ikke. -Hele livet ble jeg kalt hjerteløs.
I mitt andre liv. Det virkelige livet som du forandret. Se på meg!
-Heller et knust hjerte enn intet. -Prøv det selv!
-Hvorfor er du her? -Jeg er ikke ferdig med deg.
Du har sett fortiden og nåtiden.
-Nå må du se fremtiden. -Greit. Vis meg.
Jeg kommer til å dø kald, alene og redd. Alle gjør det.
Hva gjør det for forskjell å vise meg?
Hvorfor lar jeg dem dø? Det er ingen plan. Det gir meg ingenting.
Jeg bryr meg bare ikke. Jeg er ikke som deg. Og vil ikke være som deg.
Jeg bryr meg ikke og kommer aldri til å bry meg!
-Det tror jeg ikke på. -Vis meg fremtiden, da.
-Bevis at jeg tar feil. -Jeg viser deg den akkurat nå.
Så hva synes du?
Er det denne personen du vil bli, Kazran?
Pappa?
Planeten er vår.
Jeg er så lei meg. Ikke vær redd. Det er ingen fare.
Jeg er... Jeg er så lei meg.
Kazran...
Vi har dårlig tid.
Vi har maks fem minutter igjen! Vi må lande!
Hei! Hei, alle sammen! Sikt dere inn på mitt signal.
-Hva skjer? -Jeg har reddet julen. Ikke dra!
Doktor? Doktor!
-Kan vi sette i gang? -Kontrollene adlyder meg ikke.
Men de er innstilt på dine hjerne- bølger. De adlyder ingen andre.
Naturligvis! Dumme, dumme Doktoren.
-Hva er galt? -Du.
Du er forandret. Den kjenner deg ikke igjen.
-Min far programmerte den. -Men ikke etter den du er nå.
Hva skal vi gjøre?
-Jeg vet ikke. -Det må finnes en løsning.
-Bruk denne. Jeg tok vare på den. -En halv skrutrekker?
Den andre halvdelen er i en hai midt i skydekket.
Antennen forsterker signalet, og resonans oppstår mellom halvdelene.
Skrutrekkeren min er det kuleste som finnes. Det kan funke.
Den prøver å reparere seg selv, og signaliserer til seg selv.
Vi bruker signalet, men sender noe annet.
Hva da?
Jeg beklager så mye, Kazran.
-Jeg forstår ikke. -Vi må sende noe som funker.
Hun må synge.
Stemmen hennes er perfekt. Den kan roe himmelen.
Kunne du ha gjort det?
Tenk over det. En siste dag med din elskede.
Hvilken dag ville du valgt?
Julen.
Første juledag.
Se på deg.
Du er så gammel nå. Du ventet nok litt for lenge.
-Jeg er så lei meg -Jeg samler på dagene mine.
Men hvis du forlater isen nå...
Vi har feiret så mange julaftener. Det er klart for første juledag.
-Doktor? -Vi klarer det ikke!
Tiden er ute! Vi styrter!
Kaptein, det er... Jeg vet ikke hva.
-Hva hører du på? -Det kommer utenfra. Fra skyene.
-Vel? -Jo...
Sangen resonnerer i krystallene og beveger seg mellom halvdelene.
Sangen fyller himmelen.
Krystallene havner i linje, og skyene åpner seg.
Hva kommer til å skje da?
Noe som ikke har skjedd i denne byen på veldig lenge.
-Vi flyr normalt. -Kan du lande?
Jeg kan til og med lande bra.
-Doktoren klarte det. -Ja. Han får all æren.
Det er faktisk rettferdig når man tenker seg om.
Hei, gamle venn.
Kom... La oss få deg hjem nå.
Det ser nesten ut som en ekte person.
-Snømannen er heller ikke verst. -Hvorfor er du kledd slik?
Vi mistet bagasjen vår. Vi styrtet på en måte.
-Men hvorfor er du kledd slik? -De elsker virkelig snømenn her.
-Jeg har hatt hendene fulle. -Ja, det har du.
-Takk. -Bare hyggelig. Nå drar vi.
-Flere tips til bryllupsreiser? -Ja, en måne er laget av honning.
Ikke ekte honning, og det er ikke en ekte måne.
Den er kjøttetende, men utsikten er fin.
Nettopp. Supert. Takk.
-Går det bra med deg? -Selvsagt.
-Og du? -Selvsagt.
Det er deres siste dag sammen, er det ikke?
Alt må ta slutt en gang, ellers kommer det ikke noe nytt.
Det er telefon til deg. Det er Marilyn.
Det høres faktisk ut som selveste Marilyn.
Si at jeg ringer tilbake, og at det ikke var et ekte kapell.
-Hvor er Kazran og Abigail? -På en liten reise.
-Hvor da? -Jul.
-Jul? -Ja, jul.
Halvveis gjennom mørket.
Tekst: John Anders Brevik www.broadcasttext.com
KOMMER SNART
Hvor er Doktoren?
Jeg har løpt-
-fortere enn jeg noen gang har løpt. På tide å stanse.
Jeg trenger innsatsstyrken, et kart over Florida, kaffe og en fez.
Et annerledes sted. Et nytt sted.
Jeg har på en Stetson-hatt nå. De er kule.
-Vi er blitt rekruttert. -Av hvem?
Du må stole på oss.
Du må gjøre dette uten å stille spørsmål.
Mitt liv i dine hender, Amelia Pond.
Ser du disse øynene? De er løgner alle sammen.
Én ting kan jeg fortelle:
Monstre er virkelige.